- Vänligen uppge ert fullständiga namn. - Charles Augustus Magnussen.
Hur skulle ni beskriva ert inflytande på premiärministern?
- Den brittiske premiärministern? - Vem som helst av dem.
Jag har inte haft nåt som helst inflytande över nån av dem.
Ni har besökt Downing Street sju gånger i år.
- Varför? - Jag blev inbjuden.
- Minns ni vilka ämnen som dryftades? - Det vore opassande att yppa här.
Är det rimligt att en tidningsägare, privatperson och utländsk medborgare-
- träffar vår premiärminister så ofta?
Jag ser inget fel i att en privatperson godtar en inbjudan.
Men jag ber så mycket om ursäkt för att jag är utlänning.
Finns det nåt tillfälle när er åsikt kan ha påverkat regeringspolitiken?
- Eller premiärministerns åsikter? - Nej.
Är ni säker på det?
SVAG PUNKT: MAKEN
Jag har ett utomordentligt minne.
Er bil väntar utanför. Vi ses i morgon.
- Får jag slå mig ner? - Det passar sig inte.
Vi kan inte ha någon som helst kontakt medan utfrågningen pågår.
Gör inte så.
1982 brevväxlade er make med Helen Catherine Driscoll.
- Det var innan jag kände honom. - Breven var ömsinta och explicita.
De finns just nu i min ägo.
"Jag längtar efter att känna din kropp..."
- Jag vet vad som stod i breven. - Hon var femton.
- Hon såg äldre ut. - Hon såg läcker ut.
Vi har bilderna som hon skickade till honom.
- Mums. - Han visste inte hur ung hon var.
- När sanningen kom fram slutade han. - Fakta intresserar inte en nyhetsman.
- Er hand är svettig. - Det är en åkomma jag har.
- Det är vidrigt. - Jag är van.
- Jag har hela världen i min våta hand. - Jag kan ringa nån och få er utslängd.
Vad känner jag?
Clair de la lune... Är ni inte för gammal?
Ska ni slå mig? Klarar ni det - en gammal dam som ni?
Ni kanske ska nöja er med att ringa efter nån.
Gör det. Inte?
Jag har breven i min hand, och därmed också er.
- Det här är utpressning. - Inte då. Det här är... ägande.
Ni äger inte mig!
Clair de la lune.
Det smakar aldrig som det doftar.
- Sätt lady Smallwoods nota på mig. - Javisst, mr Magnussen.
Herregud...
- Allt väl, frun? - Jadå.
Magnussen...
Ingen vågar trotsa honom.
Det finns inte en människa som kan stoppa det monstret...
- Frun? - Vänd om och kör mot stan.
- Vart ska vi? - Baker Street.
- Då har du bevittnat ond bråd död. - Mer än nog.
- Vill du se mer? - Absolut!
Spelet har börjat.
Jag vet att det är tidigt, förlåt.
- Är det Kate? Be henne komma in. - Kom in, Kate.
Vad ledsamt.
- Varsågod. - Det är Isaac, hennes son.
Han är försvunnen igen, sen i går kväll.
- Det är knarkaren, va? - Fint formulerat, John.
Det var länge sen jag träffade Sherlock Holmes.
Vem är det?
Han brukar åka till ett ställe med sina vänner.
De håller på med... gud vet vad. Tar sina silar, eller vad det heter.
- Var är han? - Det är ett fallfärdigt hus.
Jag vill veta adressen.
- Allvarligt? - Nån måste hämta hem honom.
Jag vill bara vara en god granne.
Varför är du så... Vad är det med dig?
Ingenting alls! Låtsas att jag sa det utan att skrika.
- Du stannar, du är gravid. - Du får inte åka av samma skäl.
- Vad är det? - Ett däckjärn.
Om nån pundare behöver hjälp med ett däck. Om det blir bråk, sticker du.
John!
- Det är lite sexigt. - Jag vet.
Hallå?
- Vad vill du? - Ursäkta.
- Du kan inte bara klampa in här. - Jag letar efter en vän.
Inte vilken vän som helst.
Stick härifrån. Ingen får vara här.
Har du sett Isaac Whitney?
Jag frågar efter Isaac, och du visar en kniv. Är det en ledtråd?
- En pantomim? - Stick, innan jag sticker dig.
Inte ända därifrån. Jag ska underlätta.
- Tänk efter nu: Isaac Whitney. - Du bad om det.
Har du börjat tänka efter än?
- Du bröt armen på mig. - Den är bara stukad.
- Ska den kännas lös? Känn! - Jag är läkare och vet hur man gör.
- Säg nu var Isaac Whitney är. - Jag vet inte. Kanske där uppe.
- Det var väl enkelt? - Det gjorde ont. Du är sjuk i huvudet.
Jag är van vid skickligare brottslingar.
Isaac Whitney?
Isaac?
Kan du sätta dig?
- Dr Watson? Var är jag? - Bortom all ära och redlighet.
- Är ni här för att hämta mig? - Tror du att jag känner många här?
Hejsan, John. Det var en överraskning.
Ska du hämta mig också?
- Hej, Isaac! - Får jag hoppa in?
- Var är John? - Det blev bråk.
- Jag utreder ett fall, för guds skull! - Det tog en månad.
- Sherlock Holmes i en knarkarkvart! - Jag jobbar under täckmantel.
- Men inte nu längre! - In med er!
- Får jag åka med? Armen är bruten. - Försvinn.
- Hoppa in, men det är en stukning. - Nån mer vi ska skjutsa hem?
- Allt lugnt, Shezzer? - Under täckmantel, sa jag ju.
Åk till Barts. Jag ringer Molly. Sherlock Holmes ska kissa i en burk.
- Är han ren? - Ren?
Hur vågar du kasta bort din begåvning och svika dina vänner? Säg förlåt.
Jag beklagar den brutna förlovningen, men tur att du inte hade nån ring.
- Sluta genast! - Du kunde ha ringt och pratat med mig.
- Det gäller ett fall. - Vad för slags fall?
Jag kan lika gärna fråga varför du cyklar till jobbet.
- Du har börjat nyligen. - Jag vill inte höra.
- Det är bara en stukning. - Nån slog mig.
Nån typ, bara.
- Nån missbrukare som behövde en fix. - Det är nog på sätt och vis sant.
Var det hans skjorta? Det är vecken, va?
Två veck. Skjortan är nyligen hopvikt, men inte ny. Du hade bråttom i morse.
Du förvarar alla dina skjortor så. Men varför?
Kanske för att du cyklar till jobbet, duschar och byter om där.
Du förvarar skjortorna hopvikta för att snabbt kunna packa ner dem.
Jag drar också slutsatsen... att du nyligen börjat, att döma av skavsåren.
- Han går så där. Vad var det du hette? - De kallar mig "Wig".
- Eller "Wiggy". - Nix.
- Bill Wiggins. - God iakttagelseförmåga, Billy.
- Äntligen! - Goda nyheter?
Strålande nyheter!
Mitt drogmissbruk kan bli omskrivet i tidningarna. Spelet har börjat!
- Du känner väl till Magnussen? - Han äger flera tidningar.
- Visst var vi fler nyss? - Mary skulle skjutsa hem killarna.
Jag filtrerar bort onödigt pladder. Mrs Hudson har jag på "tyst läge".
- Vad gör min bror här? - Då betalar jag, då!
Han rättar alltid till klappan utan att ens tänka på det.
Varför gör du så? Glöm det.
- Så du har fått ett återfall? - Jag ringde honom.
Vanans makt. Som onkel Rudy, men transvestism hade varit klokare.
- Ringde du honom? - Det är klart.
- Var ska vi leta? - Mr Holmes!
Men herregud!
- Anderson? - Det är för ditt eget bästa.
Är det han? Du sa att han var längre.
De är medlemmar i din fanklubb.
De är pålitliga och villiga att söka igenom din soptipp till lägenhet.
Du kan inte missbruka droger nu när du är känd.
- Var är min fåtölj? - Den skymde sikten till köket.
- Jag såg en möjlighet. - Snarare köket.
Ni har visst inte hittat nåt än.
Sovrumsdörren är stängd.
Varför skulle en man som bara stänger dörrar på sin mors order, göra det nu?
- Sluta! Jag fattar. - Jösses, Sherlock...
Jag ringer våra föräldrar i Oklahoma.
Det är inte första gången ditt missbruk kommer i vägen för deras linedance.
- Det handlar om ett fall. - Vilket fall?
Magnussen. Charles Augustus Magnussen.
Om ni hörde ett namn, misstar ni er.
Om ni yppar ett ord om saken, lovar jag å underrättelsetjänstens vägnar-
- att era datorer kommer att innehålla uppgifter som får er inspärrade.
Se bara rädda ut och dunsta.
Jag behöver väl inte hota dig också?
Nej, det vore pinsamt för oss båda.
Magnussen är inte ditt problem. Vi kan säga att han står under mitt beskydd.
Om du tar strid mot honom, får du göra det även mot mig.
Vad skulle jag säga? Visst ja - hej då.
Oklokt, min bror.
Min bror, reta inte upp mig när jag är hög.
Inte ett ord, Mycroft. Han kan slita dig itu, och just nu är risken stor.
Säg inget, bara gå.
- Magnussen? Klockan är runt åtta. - Jag ska träffa honom om tre timmar.
- Vad är det för slags fall? - Inget en redig själ bör ge sig in i.
- Försöker du avskräcka mig? - Tvärtom - jag försöker värva dig.
Gå inte in i sovrummet.
- John, hej... - Janine?
- Jag har inte klätt mig. Har alla gått? - Ja, de har gått.
Nu kommer jag för sent. Var det Mike han grälade med?
Han grälar jämt med sin bror Mike.
- Mycroft? - Säger folk verkligen det?
- Är du gullig och sätter på kaffet? - Visst.
- Hur är det med Mary? - Det är bara bra med oss.
- Kaffet är där borta nu. Var är Sherl? - "Sherl"?
- I badet, men han kommer nog strax. - Det tror jag när jag ser det.
God morgon! Finns det plats för mig?
God morgon...
Jag gissar att du har några frågor.
- Ett par stycken. - Givetvis.
- Har du en flickvän? - Ja.
Magnussen är som en haj. Har du stått invid hajakvariet på London Aquarium-
- och sett deras platta nunor och döda ögon... Sån är han.
Jag har mött mördare, psykopater, terrorister och seriemördare.
Men ingen skrämmer mig som Charles Augustus Magnussen.
Du har alltså det? Du har en flickvän.
Ja, jag är tillsammans med Janine. Framgick inte det?
- Du har alltså ett förhållande? - Ja, det har jag.
- Du och Janine? - Just det.
- Kan du utveckla? - Vi har det bra.
- Det är bejakande. - Det har du läst i en bok.
Gör inget dumt nu, era busar.
- Berätta var du var i går. - Jag jobbade.
Naturligtvis. Det är bara jag som vet hurdan du är.
- Avslöja det inte för nån. - Det kanske jag gör.
- Jag ville överraska Mary. - Det kommer du säkerligen att göra.
Vi måste bjuda er på middag. Hos mig, inte i det här kyffet.
- Toppen! Middag... - Jag måste rusa.
- Kul att se dig! - Detsamma.
- Ha en bra dag. Ring mig senare. - Det kanske jag gör.
Om jag inte träffar nån snyggare.
Lös ett brott för mig, Sherlock Holmes.
Magnussen är mer än en tidningsägare.
Med hjälp av makt och pengar samlar han information.
Han känner till de svaga punkterna hos varenda betydande person-
- i hela västvärlden och mer därtill. Han är utpressningens Napoleon.
Han har skapat en ointaglig byggnad full med förbjuden kunskap.
Den heter Appledore.
- Middag? - Va?
Skulle jag och Mary komma på middag, dricka vin och umgås?
Västvärlden styrs från det här huset, och du vill prata om middag.
Prata om huset, då.
Här finns mer känslig information än nån annanstans.
Det är som ett alexandrinskt bibliotek med hemligheter - dock inte på dator.
Datorer kan hackas, därför förvaras allt i ett underjordiskt valv.
Människors frihet är därmed bara en illusion.
- Hörde ni inte ringklockan? - Den ringde, så jag lade den i kylen.
Vem är det?
Mr Holmes bad er stiga på.
SVAG PUNKT: MARIJUANA
Sätt i gång.
- Sir. - Kan ni ursäkta mig ett ögonblick?
Det är lugnt.
Jag borde nog berätta...
Den där...
- Jag är ändå glad att se er. - Jag går i god för honom.
Om ni känner till mig, känner ni till honom.
- Skulle vi inte ses på ert kontor? - Det här är mitt kontor.
SVAG PUNKT: SYSTERN, HUSTRUN
Nu är det det.
Jag har ombetts att medla mellan er och lady Elisabeth Smallwood.
Det gäller hennes makes brev. För ett tag sen...
...pressade ni henne angående breven. Hon vill ha tillbaka dem.
Ni har ingen användning för breven, och därför...
- Sa jag nåt roligt? - Jag läste bara.
Det är en hel del.
"Rödskägg"?
Förlåt, du sa säkert nåt.
Jag... försökte tala om att jag blivit ombedd att företräda...
- Badrummet? - Rakt fram genom köket.
Jag har ombetts förhandla om breven. Jag vet att ni inte gör kopior.
Är badrummet som lägenheten i övrigt?
- Ja. - Då avstår jag.
Godtar ni mig som mellanhand?
Lady Elisabeth Smallwood... Jag gillar henne.
Mr Magnussen, godtar ni mig som mellanhand?
En engelsk kvinna med ryggrad.
Det bästa med engelsmän...
...är ert civiliserade sätt.
Alla står snällt och ber om ursäkt. Och håller sig på mattan.
Man kan göra vad man vill. Ingen hindrar en.
En nation av gräsätare.
Jag har intressen världen över, men allt börjar i England.
Om nåt fungerar här, testar jag det i ett riktigt land.
Förenade kungariket - västvärldens petriskål.
Hälsa lady Elisabeth att jag kan komma att behöva breven, så jag behåller dem.
Adjö.
Och förresten... De är roliga.
- Herregud! - Märkte du vad han gjorde?
- En viss sak dröjer sig kvar. - Just det, han visade breven.
- Jaha... - Han tog med breven för att förhandla.
Magnussen förhandlar först när han vet en persons svaga punkter.
Han tror att jag är drogmissbrukare och ofarlig.
Breven finns på hans Londonkontor medan han är på middagsmöte 19-22.
- Hur vet du hans schema? - Jag bara gör det. Vi ses i kväll.
- Jag messar instruktioner. - Jag messar om jag har tid.
Ta inget vapen med dig. Och försök att inte stuka några armar.
- Du räknar med att jag hänger med. - Du har gått upp tre kilo.
- Det är bara två kilo. - Mary och jag tror tre. Vi ses.
Parlamentsledamoten John Garvie har gripits misstänkt för korruption.
Magnussens kontor är på översta våningen.
Det finns 14 säkerhetsspärrar, varav två är olagliga. Hur bryter vi oss in?
- Ska vi göra det? - Så klart.
Magnussens privata hiss går till hans våning och kontor.
Hans nyckelkort aktiverar hissen. Om nån annan försöker går larmet.
Jag snodde ett nyckelkort i går, men vi kommer bara till matsalen.
Då så...
- Vad händer om jag drar kortet nu? - Larmet går.
Vakterna släpar i väg dig till nåt rum och sparkar in skallen på dig.
- Måste du vara så målande? - Det får tiden att gå.
Om man trycker ett nyckelkort mot mobilen länge nog, avmagnetiseras det.
Lägg aldrig nyckelkortet vid mobilen. Vad händer när jag drar kortet?
Det registreras som ett kort som slutat fungera.
Hur vet de då att det inte är Magnussen?
- Skulle de släpa i väg honom? - Förmodligen inte.
- De måste kontrollera om det är han. - Till höger finns en kamera i ögonhöjd.
En bild av kortanvändaren visas för Magnussens kontorspersonal-
- som är behöriga att identifiera honom. Så här dags - förmodligen sekreteraren.
- Vad hjälper det oss? - Mänskliga faktorn. Jag har köpt nåt.
Då kör vi.
- Du är inte direkt lik Magnussen. - Och det är en fördel.
- Din galning, vad gör du? - Hej, Janine.
- Släpp in mig. - Du vet att jag inte kan.
Tvinga mig inte att göra det här inför alla människor.
Göra vad inför alla?
Människor har sina svagheter. Janine är Magnussens sekreterare.
- Friade du för att kunna bryta dig in? - Ja. Tur att hon var på ditt bröllop.
- Hon älskar dig, Sherlock. - Den mänskliga faktorn, som sagt.
- Vad ska du göra? - Jag tänker inte gifta mig med henne.
- Vad ska du säga? - Att det hela var en listig plan.
Hon vill knappast fortsätta ses då.
- Var är hon? - Så fräckt när jag precis har friat.
- Sherlock... - Har hon svimmat? Gör kvinnor det?
Hon har fått ett slag i huvudet. Hon andas.
- Här är en till. En säkerhetsvakt. - Behöver han hjälp?
Exfånge och vit makt-anhängare, så vem bryr sig? Hjälp Janine.
Hör du mig, Janine?
35 GRADER
- De är förmodligen kvar. - Magnussens stol är varm.
- Han är nånstans i byggnaden. - Vi ringer polisen.
När vi gjort inbrott? Du är ingen kriminell naturbegåvning direkt.
Det är inte Janines parfym.
Clair de la lune, varför är den bekant?
- Mary har den. - Nej, nån annan.
Sherlock!
Vad skulle din man säga?
Din förtjusande man. Så rättrådig och hedervärd.
Vad skulle han säga? Nej, nej...
Du vill skydda honom från sanningen, men vill han det här?
Om ni ska begå mord bör ni byta parfym, lady Smallwood.
Vem?
Det är inte lady Smallwood, mr Holmes.
LÖGNARE
Är John med dig? Svara!
Han är där nere.
Vad ska du göra nu? Döda oss båda?
Mary, om han har en hållhake på dig kan jag hjälpa dig.
Om du kommer närmare dödar jag dig.
Nej, mrs Watson. Inte då.
Jag är ledsen, Sherlock. Det är jag verkligen.
Mary...
Det är inte som på film, att blodet sprutar och man slungas bakåt.
Den koncentrerade träffytan gör att rörelseenergin knappt fortplantas.
Du står stilla och kulan går igenom.
Du kommer troligen att dö, så vi måste fokusera.
Fokusera!
Använd minnespalatset innan du blir medvetslös om tre sekunder.
- Vad blir din död? - Blodförlusten.
Nu måste vi bestämma om du ska falla framåt eller bakåt.
- Ett eller två hål? - Har kulan gjort ett utgångshål?
- Det beror på vapnet. - Den, tror jag. Eller den.
Vapnet är inte viktigt, Sherlock. Var inte dum.
Du har alltid varit dum, en sån besvikelse.
- Jag är inte dum! - Mamma och pappa är arga på dig.
- För vapnet är inte viktigt. - Varför inte?
Vad fanns bakom dig när du mördades?
- Jag har inte mördats än. - Men sannolikt snart, lillebror.
- Vad hade du hört om kulan kommit ut? - Hur spegeln splittrades.
Kulan är kvar i mig.
- Sherlock, du måste falla på rygg. - Kulan är korken på en flaska.
- Kulan stoppar upp blodflödet. - Tryck mot ingångshålet kan lossa den.
I ryggläge verkar gravitationen till vår fördel. Fall nu.
Vad är det som händer?
- Chocken är nästa fara för livet. - Så låt bli att hamna i chocktillstånd.
Du har säkert nåt i ditt minnespalats som kan lugna dig.
Ta fram det.
Östanvinden kommer, Sherlock. Den kommer och tar dig.
Ta fram det.
Hit, Rödskägg!
Kom till mig! Det går bra.
Det är jag!
Duktig kille!
Hej, Rödskägg! Nu är det jag som avlivas.
Det är inte vidare roligt. Rödskägg...
Det var chocken, nu kommer smärtan.
Ett hål rakt igenom dig orsakar inre blödningar.
Du måste kontrollera smärtan.
Kontrollera, kontrollera...
Du...
Du kände ingen smärta.
Varför kände du ingen smärta?
Smärta känner man alltid.
Men man behöver inte frukta den!
Smärta, hjärtesorg...
Saknad...
...och död. Det gör ingenting.
Det gör ingenting.
- Sherlock, hör du mig? - Vad hände? - Han blev skjuten.
Sherlock!
- Vem sköt honom? - Larmcentralen.
Det regnar, är dystert
Sherlock tappar lyster
Jag skrattar och gråter
Sherlock kallas åter
Vi förlorar dig!
Kom igen och dö nu, Sherlock.
En sista knuff så är det klart.
Du kommer att gilla döden. Ingen stör en.
Mrs Hudson kommer att gråta-
- liksom mamma och pappa och Kvinnan.
John kommer att gråta hinkvis. Jag är orolig för honom. Vilken fru...
Du sviker honom, Sherlock. John Watson är i fara...
Säg inte att du repar dig. Var det nåt jag sa?
Sherlock!
Mary! Han har precis vaknat. Han klarade sig.
- Men du, mrs Watson, får förklara dig. - Varför det?
Det första han sa var: "Mary!"
Säg inget till honom.
Sherlock... Säg inget till John.
En stygg flicka.
Väldigt, väldigt stygg.
Se på mig, och lova att inget säga.
HOLMES HETA NÄTTER PÅ BAKER STREET
Jag ska köpa en stuga. Det känns fint att tjäna pengar på sin hämnd.
- Du gav väl inte storyn till Magnussen? - Nej, till en konkurrent.
Han blev rasande.
Du är en svekfull, hjärtlös och manipulativ knöl.
Och du en girig, opportunistisk, publicitetshungrig tabloidhora.
- Då är vi kvitt. - Javisst.
- Var ligger stugan? - Sussex Downs.
Jag måste bara ta bort några bikupor.
Gör det ont? Jag kan ha råkat stänga av morfinet.
- Hur mycket mer ska du hämnas? - Det här stället är en dröm för dig.
- Du får drogerna direkt serverade. - Det är inte bra för arbetet.
Du ljög för mig. Om och om igen.
- Jag utnyttjade vår relations karaktär. - När då?
Åtminstone en gång hade varit trevligt.
- Jag ville vänta till efter bröllopet. - Som aldrig skulle bli av.
Jag måste gå. Du får inte prata så mycket.
Jag ska vara med i en tv-intervju och måste ljuga ihop nåt.
En sak bara: Du hade inte behövt ljuga.
Jag vet vad för slags man du är, men vi kunde ha varit vänner.
Jag hälsar John och Mary.
Säg inget till honom. Säg inget till John.
Jaha...
...Mary Watson.
Vem är du?
Mary Watson...
Man får inget vettigt ur honom på grund av medicineringen.
- Du får inte använda mobilen här. - Jag ska bara spela in en film.
Herregud!
- Vart kan han ha tagit vägen? - Försök hitta Sherlock i London...
Han har tre tillhåll: Parliament Hill, Camden Lock och Dagmar Court.
Plus det dolda växthuset i Kew Gardens och den lutande graven i Hampstead.
I gästrummet, eller mitt sovrum. Han behöver gott om plats.
- Bakom Big Bens urtavla. - Det var nog bara ett skämt.
Leinster Gardens är hans superhemliga gömställe.
- Han stalkade honom dit. - Följde efter!
Kulan gick in här, så han stod vänd mot den som sköt.
- Kan han ha tagit upp jakten själv? - Han kanske vill skydda nån.
Men vem skulle Sherlock bry sig om att skydda?
- Ring så fort du får höra nåt. - Visst.
- God kväll. - Hej då.
- Du behöver en kopp te. - Tror Sherlock att jag ska flytta hit?
Han har ställt tillbaka din fåtölj. Det ser mycket trevligare ut.
Vad är det, John? Berätta.
Det är din mobil, va?
Det är Sherlock.
Svara då!
Har ni en slant? Var inte som alla andra.
Regel nummer ett: Sherlock Holmes hittar dig.
- Jobbar du för Sherlock? - Det håller mig borta från gatan.
Nej.
- Var är du? - Ser du mig inte?
Leinster Gardens hemlighet, dold mitt framför våra ögon.
Få lägger märke till det, men om du är den jag tror klarar du det på en minut.
Husen, Mary. Titta på husen.
- Hur visste du att jag skulle komma? - Du frågar dem som ingen annan frågar.
- Jag trodde att jag var smart. - Det är du.
Jag spred information som du skulle hitta.
30 sekunder. Inga dörrhandtag, inga brevlådor, målade fönster.
Leinster Gardens nummer 23 och 24: De tomma husen.
När tunnelbanan byggdes revs husen så att ångloken kunde släppa ut ånga.
Det är bara fasaden som finns kvar.
Vem påminner det dig om? En fasad.
Förlåt, men jag är svag för dramatik.
Stig på bara.
- Äger du husen? - Jag vann dem i ett kortspel.
Jag var nära att bli av med njurarna, men turligt nog fick jag en färgstege.
Vilken spelare hon var.
- Vad vill du, Sherlock? - Mary Morstan dödföddes 1972.
Gravstenen finns i Chiswick.
För fem år sen övertog du hennes namn, födelsedatum och identitet.
Du har inga vänner från tiden före det.
Jobba på din halva av kyrkan. Det ser tunt ut.
Den föräldralösas lott.
Ett välbekant knep för såna som enkelt genomskådar ett kodat meddelande...
Jag trodde att det var spam, men det är en kod.
...och har gott minne.
- Hur kan du glömma rumsnumret? - 207!
- Det gick trögt för dig. - Hur pass skicklig är du på att skjuta?
Hur gärna vill du veta?
Om min kropp hittas i ett hus med ditt ansikte på fasaden-
- skulle till och med Scotland Yard förstå. Jag vill veta hur duktig du är.
Läkarfrun måste vara uttråkad vid det här laget.
Får jag se?
En docka... Ganska uppenbart egentligen.
Ändå fick du inte till ett dödande skott på knappt två meters håll.
Du sköt för att skada, inte döda. Det var ingen miss.
Det var kirurgi.
Jag tar mig an fallet - ditt fall.
- Varför vände du dig inte till mig? - John får inte veta att jag ljugit.
Jag skulle förlora honom för alltid, och det får inte ske.
Försök förstå...
...att jag skulle göra vad som helst för att förhindra det.
Jag beklagar.
Inte så uppenbart trots allt.
Prata och red ut det hela, men gör det snabbt.
Klockan är bara två och det känns som om juldagen varat i en vecka.
Hur är det möjligt? Jag våndas.
- Är det din dator, Mikey? - Du skär potatis på känsliga uppgifter.
- Låt den inte ligga framme i så fall. - Varför måste vi ses?
Sherlock är utskriven från sjukhuset och det är vi glada för.
- Är jag också glad? - Skärp dig, Mike.
Ni döpte mig till Mycroft, så håll kvar vid det.
- Mrs Holmes. - Tack, kära du.
- Vad gör du egentligen här? - Jag är hans protegé.
- När han dör ärver jag allt. - Nej.
Jag hjälper honom. Men om han skulle bli mördad...
- Du ska nog vara tyst nu. - Så trevligt att träffa dina vänner.
Nån sköt min pojke, och om jag får veta vem bryter helvetet lös!
Det här är till Mary. Kommer strax.
NEDRÄKNING
Mary, där är du ju. Här är en kopp te.
Om pappa börjar nynna är det bara att peta på honom.
- Har du skrivit den här? - Den gamla boken.
Matematik känns så banalt nu.
Låt bli att nynna!
Totalt stollig, men också ett geni.
- Var hon matematiker? - Tills barnen kom.
Det gick inte argumentera mot henne. Själv är jag något av en idiot.
Men hon är... sanslöst läcker.
Du är den förnuftige av er, va?
Det är väl du med?
Ursäkta, jag...
- Vill ni tala ostört? - Om det går bra.
Jag går och frågar om jag ska hjälpa till med nåt.
- Är allt som det ska med dem? - De har haft det lite skakigt.
Baker Street. Nu.
John! - Mary...
Sherlock, du ser förskräcklig ut.
- Hämta morfin. - Jag har inget.
- Vad är du egentligen till för? - Vad är det frågan om?
Paret Watson har saker att reda ut, förhoppningsvis relativt snabbt.
Är alla människor jag nånsin träffat sociopater?
Ja. Då är det utrett.
Håll käften! Det är inte roligt, inte den här gången.
Det har jag aldrig påstått.
Vad har jag gjort i mitt liv för att förtjäna dig?
- Allt. - Jag sa åt dig att hålla tyst.
Allt du nånsin gjort har lett dig hit.
- Snart behövs inget morfin. - Du drog ut i krig.
Efter en månads förortsliv stormade du ett knarknäste och slog ner en pundare.
Din bästa vän är en sociopat som löser brott i stället för att bli hög.
- Din hyresvärdinna drev en drogkartell. - Jag var bara sekreterare åt min man.
- Och exotisk dansare. - Om du kollat på Youtube...
John, du är beroende av en viss livsstil.
Du dras till farliga situationer och människor.
Är det så konstigt att kvinnan du faller för passar in i mönstret?
Men hon skulle inte vara sån...
Varför är hon sån?
För att du valde henne.
Varför är allting alltid mitt fel?
Grannarna...
John, svara på min fråga: Vad är hon?
- Min lögnaktiga hustru? - Nej.
Kvinnan som bär mitt barn och har ljugit sen dag ett?
Inte när hon står i det här rummet. Här och nu - vad är hon då?
Okej.
Vi gör på ditt sätt.
Som vanligt.
Sätt dig. För det är där de sitter!
De som kommer hit med sina historier. Du är en klient nu, Mary.
Du sitter här och berättar medan vi lyssnar och avgör om vi vill ha fallet.
- Hur är det? - Ska vi prata med varandra i dag?
Då är det verkligen jul.
Nu?
Efter flera månaders tystnad vill du göra det där nu?
Vad är AGRA?
Mina initialer.
Hela mitt förflutna finns där.
Om du älskar mig läser du det när jag inte är med.
Du kommer inte att älska mig efteråt, och jag vill inte se det.
- Hur mycket vet du? - Du jobbade inom underrättelsetjänsten.
Du är antagligen inte brittiska och förmodligen på flykt från nånting.
Magnussen vet vad, och du utnyttjade Janine för att komma åt honom.
Ska du säga!
Ni borde ha gift er.
Magnussen kan få mig i fängelse på livstid.
Jag är till för att döda såna som han.
Att jag inte förstod att du var lönnmördare.
Det gjorde du.
Och du gifte dig med mig. Han har rätt.
Du gillar det.
Jaha, "Mary"...
Du vill att jag återtar de dokument som Magnussen har om dig.
- Varför skulle du hjälpa mig? - För att du räddade mitt liv.
När jag kom på dig hos Magnussen...
...fick du bekymmer, närmare bestämt ett vittne.
Vad ska du göra nu?
Döda oss båda?
Lösningen var enkel: Döda oss båda och gå.
Men känslorna tog överhanden.
Du satte mig bara ur spel i hopp om att sen få mig att tiga.
Du kunde inte skjuta Magnussen när vi hade brutit oss in.
Din make hade blivit misstänkt.
Du räknade med att Magnussen skulle utnyttja din inblandning-
- i stället för att kontakta polisen. Det är så han arbetar.
Sen gick du samma väg du kom.
- Har jag missat nåt? - Hur räddade hon dig?
Hon ringde ambulansen. Före dig.
Larmcentralen.
Du kom fram till mig efter fem minuter och ambulansens utryckningstid är...
- Har nån ringt ambulans? ...åtta minuter. - Har ni morfin?
- Det gällde en skottskada. - Den skedde förra veckan.
Jag blöder nog invärtes och mitt hjärta håller på att stanna.
John...
Magnussen är det enda viktiga nu. Lita på Mary, hon räddade mitt liv.
- Hon sköt dig. - Dubbla budskap förvisso, men jag...
Sherlock? - Har ni honom?
Har du läst det?
- Kan du komma hit? - Nej, svara.
Kom.
Det går bra.
Jag har funderat länge på vad jag ska säga.
Jag har förberett det här talet. Det är väl valda ord.
Dina tidigare problem är din ensak.
Dina framtida problem...
...är mitt privilegium. Det är allt jag har att säga.
Nej, jag har inte läst.
Du vet inte ens vad jag heter.
- Är Mary Watson gott nog för dig? - Ja. Herregud, ja!
Då är det gott nog för mig med.
Men jag är ändå förbannad på dig.
Jag är otroligt förbannad, och det kommer att visa sig ibland.
- Du klipper gräsmattan hädanefter. - Det gör jag redan.
- Jag får bestämma namnet. - Aldrig.
Skönt att du låter Magnussen vara.
Han är knappast ett typiskt fall för dig. Varför avskyr du honom?
Han lever på människors hemligheter. Varför hatar inte du honom?
Han är intelligent nog att inte ge sig på viktiga personer.
Han är affärsman och användbar emellanåt.
Ett nödvändigt ont, inte en drake som du ska dräpa.
- Ser du mig som en drakdödare? - Det är så du ser dig själv.
- Röker ni? - Nej!
- Jag har ett jobb som du ska avböja. - Tack, men jag avböjer.
Jag ska framföra det. MI6 vill placera dig i Östeuropa igen.
Ett uppdrag under täckmantel som skulle bli din död inom ett halvår.
- Varför vill du inte att jag tackar ja? - Det är lockande.
- Men du gör större nytta häromkring. - Skulle jag göra nytta?
"Här lurar drakar."
Jag tål inte det här. Jag går in.
Du ska ha milda. Nybörjare!
Dessutom... skulle jag inte stå ut med att förlora dig.
Vad i helsike ska jag svara på det?
- God jul? - Du avskyr julen.
- Det var kanske nåt i bålen. - Tydligen. Ta lite mer.
Sherlock tog med oss hit av en orsak.
Han vill visa hur fint äktenskapet kan vara. Han bjuder alltid på nåt oväntat.
Mary? Herregud, sätt dig. Hör du mig?
Drick inte Marys te.
Eller bålen.
- Sherlock? Drogade du min gravida fru? - Wiggins är en skicklig kemist.
Jag har själv beräknat dosen. Lillen påverkas inte. Jag har koll på henne.
Vad har du gjort?
Ingått ett förbund med djävulen.
- Borde inte ni ligga på sjukhus? - Det gör jag. Det här är matsalen.
- Är det? - Ja, som jag ser det. Slå er ner.
- Jag har tänkt på er. - Och jag har tänkt på er.
Verkligen?
Jag vill se Appledore, där ni förvarar alla hemligheter och dokument om folk.
Jag vill att ni bjuder dit mig.
Varför skulle jag vara så tanklös?
Ni är mer tanklös än ni ger sken av.
Är jag?
Det är den tomma blicken som avslöjar det.
Men det är inte en tom blick...
Ni läser.
Appledore i bärbart format.
Hur fungerar det? Inbyggt flashminne, trådlöst 4G?
- Bara vanliga glasögon. - Ja, det stämmer.
SVAG PUNKT: MORFIN
Ni underskattar mig.
Imponera på mig. Låt mig se Appledore.
- Allt har sitt pris. Nåt att erbjuda? - En julklapp.
- Och vad finns i den? - Min bror.
- Snälla, säg att du inte blivit galen. - Det svarar jag inte på.
Nu kommer skjutsen.
- Följer du med? Vill du rädda din fru? - Självklart.
Bra, för det blir oerhört farligt. Vi riskerar fängelse för högförräderi.
Magnussen är vår hittills farligaste fiende och oddsen är emot oss.
- Det är ju jul! - Jag vet! Jaha, du menar på riktigt.
- Tog du med vapnet? - På en julmiddag?
Ligger det i rocken? Då åker vi. Till Appledore.
Jag skulle bjuda på ett glas om det inte var så exklusivt.
- Så det var ni. - Givetvis.
Det är svårt att hitta era svaga punkter.
Drogerna trodde jag inte alls på. Ni skulle inte bry er om det kom ut.
Men se hur mycket ni bryr er om John Watson.
Er "dam i nöd".
La ni mig i ett bål som påtryckningsmedel?
Jag hade inte låtit er brinna upp. Folk stod beredda.
Jag är ingen mördare.
Som er fru.
Jag ska berätta hur påtryckningar fungerar.
För dem som förstår sig på sånt här, är Mycroft landets mäktigaste person.
Näst efter mig.
Mycrofts svaga punkt är hans knarkande detektivbror.
Sherlocks svaga punkt är John Watson och Watsons svaga punkt är hans fru.
Om jag äger John Watsons fru, äger jag Mycroft.
Han är min julklapp.
Det är ett byte, inte en gåva.
Ni får ursäkta, men...
- Jag tycks redan ha fått den. - Den är lösenordsskyddad.
I utbyte mot lösenordet ska ni ge mig alla uppgifter ni har om Mary Watson.
Hon är synnerligen ond. Så många lik...
Ni skulle se det jag har sett. Kanhända skulle ni njuta av det.
Det gör jag.
- Visa oss. - Att få se Appledores hemliga valv...
- Är det det ni vill? - Jag vill ha allt ni har om Mary.
Jag hade faktiskt förväntat mig nåt bra.
- Datorn innehåller bland annat... - En GPS-sändare.
Er bror har säkert upptäckt stölden och säkerhetstjänsten är på väg hit.
När de ser att jag innehar topphemlig information, kan de genomsöka valvet.
Där finns mer uppgifter av samma slag. Jag blir fängslad och ni rentvådd.
Ni kan återvända till er kvart och lösa brott med psykopatparet.
Mycroft har väntat länge på det här tillfället.
Han kommer att bli stolt över sin bror.
- Att ni vet hindrar inte förloppet. - Varför ler jag, då?
Fråga mig.
Varför ler ni?
Sherlock Holmes har begått ett misstag-
- som kommer att förgöra alla han älskar och allt som betyder nåt för honom.
Låt mig få visa Appledores valv.
Det här är dörren till valvet. Här förvarar jag er alla.
- Var är själva valvet? - Vilket valv?
Det finns inga valv under huset. Allt finns här inne.
Appledores valv är mitt minnespalats. - Ni vet väl hur det fungerar?
Hur man lagrar information genom att föreställa sig bilder.
Jag sätter mig här, blundar och går ner i mitt valv.
Jag kan gå vart jag vill i mitt valv - mina minnen.
Jag tittar på dokumenten om mrs Watson.
Det här är en av mina favoriter. Väldigt spännande.
Så många smutsiga uppdrag åt CIA.
Nu har hon visst börjat frilansa.
Hon är verkligen ond.
Jag förstår varför ni gillar henne.
- Förstår ni? - Så det finns inga faktiska dokument.
Jag kan skaffa fram nåt i nödfall, men för det mesta minns jag.
- Jag förstår inte. - Tryck det på en T-shirt.
Allt handlar om kunskap. Att veta är att äga.
- Men då finns inga bevis. - Vad ska jag med bevis till?
Jag är i tidningsbranschen, idiot. Det räcker att publicera det.
Apropå det kommer ni att synas flitigt i nyheterna i morgon.
Försöka sälja statshemligheter...
Vi går ut så länge. De kommer snart och griper er.
Har vi en plan, Sherlock?
Sherlock?
- De tar god tid på sig. - Jag förstår ändå inte.
- Där har vi ryggtrycket. - Ni bara vet. Hur går det till?
Jag skulle så gärna vilja klippa till er söta soldatnuna. Kom hit ett slag.
Kom nu. För Marys skull.
Luta er framåt och sträck fram ansiktet...
...är ni snäll.
Får jag knäppa på det?
Får jag knäppa på ert ansikte?
Jag skulle kunna hålla på så här hela dagen.
Så här är det: Jag vet vilka Mary har gjort illa och dödat.
Jag kan kontakta folk som hatar henne.
Jag har deras adresser och telefonnummer.
Allt finns i mitt minnespalats.
Jag kan ringa dem nu och rasera hela ert liv.
Jag kommer att göra det, om jag inte får knäppa er i ansiktet.
Så här gör jag mot människor och hela nationer.
Bara för att jag vet.
Får jag knäppa på ögat nu? Få se om ni kan hålla det öppet.
För Marys skull.
- Sherlock... - Förlåt, men låt honom göra det.
Håll ögat öppet.
Visst är det svårt? Janine lyckades en gång.
Hon låter så roligt.
Sherlock Holmes och John Watson, håll er borta från den mannen!
Så Appledores valv finns bara i er hjärna - ingen annanstans?
Det har aldrig funnits på riktigt.
Sherlock Holmes och John Watson, håll er undan!
- Ingen fara, de är ofarliga. - Målobjektet är obeväpnat.
- Vad gör vi, Sherlock? - Det finns inget ni kan göra.
Jag är ingen skurk med en ondskefull plan.
Jag är en affärsman som samlar tillgångar, däribland ni två.
Det här gången blir ni ingen hjälte, mr Holmes.
Sherlock Holmes och John Watson, kliv undan nu!
Läs på bättre. Jag är ingen hjälte, jag är en högfungerande sociopat.
God jul!
- Håll dig undan, John. - För guds skull, Sherlock!
Öppna inte eld mot Sherlock Holmes! Öppna inte eld!
Herregud, Sherlock...!
Hälsa Mary.
Hon behöver inte oroa sig längre.
Sherlock... Vad har du gjort?
Min kollega påpekar gärna att landet behöver ett trubbigt instrument.
Vi behöver också en skalpell som hanteras med precision och orubblighet.
Det kommer alltid tillfällen då vi behöver Sherlock Holmes.
Om det är ett försök att hjälpa familjen...
Var inte löjlig. Broderlig empati ligger inte för mig.
Du vet vad som hände med den andre.
I vilket fängelse vi än sätter honom kommer det att bli dagliga upplopp.
- Alternativet kräver ert medgivande. - Knappast barmhärtigt, mr Holmes.
Det är trots allt så, lady Smallwood, att min bror är en mördare.
Du tar väl hand om honom?
- Han ska få trassla till det för sig. - Så ska det låta!
Det är sannolikt vårt sista samtal, så ni kan väl ursäkta oss en stund?
Då var det dags.
William Sherlock Scott Holmes. Om ni letar namn till bebisen.
- Vi har kollat, det blir en flicka. - På så vis.
- Jag kan inte komma på nåt att säga. - Inte jag heller.
- Spelet är slut. - Det är det aldrig.
Nu kommer nya aktörer. Östanvinden tar oss alla till slut.
Hur sa?
När vi var små berättade min bror om Östanvinden som ödelade allt i sin väg.
Den söker upp de ovärdiga och utplånar dem. Det var oftast jag.
Han var en usel storebror.
- Och vart tar du vägen nu? - På hemligt uppdrag i Östeuropa.
- Hur länge? - Ett halvår enligt min brors prognoser.
Vad händer sen?
Vem vet?
Det är en sak jag länge tänkt säga, men det har aldrig blivit av.
Vi lär aldrig träffas igen, så jag kan lika gärna säga det nu.
Sherlock är ett flicknamn.
Nej, det är det inte. Vi ska inte döpa vår dotter efter dig.
Det skulle kunna funka.
Tack för de allra bästa av tider.
- Skjut! - Han missade!
Vad är det för fel på teven?
- Vem är det? - Har ni saknat mig?
Har ni saknat mig?
- Hur är det möjligt? - Det visas på alla skärmar överallt.
Har premiärministern informerats? Och Mycroft?
Det är helt enkelt inte möjligt.
- Vad har hänt? - Sir? Er bror är i telefon.
Mycroft?
- Hur känns livet i exil? - Jag har varit borta i fyra minuter.
Jag hoppas du lärt dig en läxa. Det visar sig att du behövs här.
Bestäm er! Vem är det nu som behöver mig?
Har ni saknat mig?
England.
- Du sa ju att Moriarty var död. - Han sköt skallen av sig.
- Hur kan han då vara tillbaka? - Om han nu är det...
...gäller det att pälsa på sig. En östanvind drar in.
Översättning: Sara Vikström Åhlén www.undertext.se
Har ni saknat mig?